www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: Kprice/Avocatul31 Subtitrări-Noi Team
E adevărat?
Da.
Cel puțin asta i-a spus tata mamei mele.
De ce îl ai tu?
Bunicul tău i l-a dat bunicei tale înainte ca el să plece din Spania.
Ea era însărcinată cu mine.
Nu s-au mai văzut niciodată.
E frumos.
Nu mi-am imaginat niciodată că voi atinge un diamant adevărat.
- Pot să-l probez? - Da.
- Acum e al tău, scumpo. - Serios?
Nu știu. Mereu l-a purtat mama pe deget.
A spus că nu-i adevărat.
Mama ta n-a auzit niciodată sunetul.
Ce sunet?
Sunetul mării.
Când eram mic,
la postul de radio difuzau sunetul mării.
Valuri uriașe.
Mă speria zgomotul.
Ce anume te speria?
Fundul mării mă speria.
Și toate creaturile care locuiesc în adâncuri.
Tată.
Tată...
Știai că atunci când bufnița moare
scuipă un ghem de blană?
Nu trebuia să-ți prinzi părul în coadă. Parcă ai fi o vulpe.
Asta sperie bufnițele.
Am văzut filmul.
Nu mă crezi, nu-i așa?
Cândva nu exista nimic aici.
Doar apă. Apă sărată.
Știi ce zgomot făcea?
Dar vântul?
Și ambele împreună?
Ce-i acolo?
Când au început simptomele?
Nu știu. Acum vreo două luni.
Poți să te îmbraci.
N-ai putut veni mai devreme?
Nu mă durea la fel de tare înainte.
Va veni asistenta să-ți ia mostre de sânge.
Bună dimineața.
Nu răspunzi?
Deschide și închide palma.
- E o seringă nouă? - Da.
- E nouă? - Da, n-avea grijă, e nouă.
- La naiba! - Scuze.
- Ai mai făcut asta vreodată? - Sigur, dar ai venele ascunse.
- Ai grijă. - Scuze.
Deschide și închide palmă, te rog.
La naiba!
- Dă-mi seringă. - Îmi pare rău, dar...
Dă-mi seringa, te rog.
Unde ai învățat asta?
- Ai făcut cele opt ore? - Care 8 ore? Despre ce vorbești?
- Nu așa ți-au spus? - Nu. Nu mă mai bate la cap.
Să nu mă mai înțepi.
Hai să ieșim o clipă, te rog.
Mulțumesc.
Pleoapele tale sunt liniștite, la fel și inima ta.
De ce nu pleci?
Ce te reține aici?
- Ți-au spus despre accident? - Ai auzit ceva?
Nu l-am auzit decât pe Luis.
- Băiatul din celălalt capăt. - Luis?
Luis e bine. L-am ajutat să găsească drumul.
A spus că-i pare rău că v-a furat ceasul
și vă cere iertare.
Despre ce vorbești?
Ești un nenorocit, un nebun. Vii și ne spui prostiile astea...
- Fiul meu nu era hoț. - Stați să vă explic. Am venit pentru că...
Pleacă! Luis, spune-i să plece. Ai puțin respect pentru fiul nostru.
A întrebat Hai de tine.
Spune-i că trec mâine pe la el.
- Bună. - Bună.
- Tată, te-am sunat. - Scuze, am întârziat.
Ia-ți ghiozdanul. Gata?
Mulțumesc, Lili. Mâine la ora 17:00?
Spune-i la revedere lui Lili.
- Și lui Li. - Pa!
Peștele e dezgustător. Mereu mâncăm același lucru.
Ce ai prefera?
Un burger cu cartofi pai
și un milkshake de ciocolată.
Cu plăcere.
Și domnișoara?
Ochiuri cu cârnăciori
și cartofi pai, cu smântână și scorțișoară.
Un hamburger.
Și uite câți cartofi pai.
Cartofi pai aici, și acolo, și dincolo.
Și un milkshake mare de ciocolată.
Domnișoara ce dorea?
- Ochiuri. - Ochiuri...
- Cu cârnăciori. - Cârnăciori...
Și o porție de cartofi.
- Cartofi... - Cu smântână și scorțișoară.
Comanda dumneavoastră.
- Ce-ai mâncat azi la prânz? - Orez cu pui.
Tată, știai că
dacă în spațiu apare o gaură, poate să explodeze?
Mâine o să-i spun lui Lili să vă pregătească altceva.
- Lili nu gătește. - Atunci îi spun lui Jung.
Din cauza gravitației.
Nu mai da cu piciorul în masă, Mateo.
Și nu băga așa mult în gură.
Ți-am spus de o mie de ori. De o mie de ori ți-am zis.
Nu face asta. Bagă la loc în gură.
Bagă mâncarea în gură, Mateo. Haide.
Bagă imediat mâncarea în gură!
- Mai vrei lapte? - Nu.
Încetează!
Ridică-te de la masă și du-te în camera ta.
Ți-am spus să te duci în camera ta, nu să-ți speli farfuria.
Ce este?
Am făcut pipi în pantaloni.
Îi spăl mâine, tată.
Da.
Așteaptă o secundă.
Poți da puțin mai încet?
Dă-l mai încet și nu mai cânta.
Da, sunt aici. Scuză-mă.
Da, iar au sunat cei de la cimitir.
Nu, vor să construiască un Mall.
Chiar peste tata.
Mi-au dat bani.
Bani frumoși.
Se ocupă ei de sicriu și de restul.
E o afacere bună.
Oricum nu putem să-i împiedicăm.
Ar trebui să-l incinerăm pe tata.
Bine, o facem.
Da, bine. Te sun eu.
Bine, săptămâna viitoare.
Ai grijă de tine.
La revedere.
- Pe cine incinerați? - Pe nimeni.
Nu minți.
O să-ți fac un masaj thailandez.
Pe cine?
- Dacă nu-mi spui... - Pe tata!
Pe el îl încinerăm.
- Care dintre voi seamănă cu el? - Nu știu.
Nu-mi amintesc cum arăta.
Sărută-mă.
Trebuie să plec.
Trebuie să plec acum.
Încetează, trebuie să plec. Ce naiba faci?
Cretinule!
Nebuno...
Unde sunt ceilalți? M-am întâlnit cu Chinaza pe drum.
- Unde? - În El Fondo.
L-am alungat pe idiot.
Unde sunt Cheikh și Mamadou?
Fii cu ochii pe ei, altfel suntem arși.
Ți-am mai spus că nu putem vinde aici. Este interzis.
Ai priceput? Ai înțeles ce-am spus?
În altă parte nu cumpără nimeni.
Am auzit c-ai început să vinzi și droguri.
Strângeți tot, băieți. Vin.
Aveți grijă la copoi. Fugiți!
- Vreau să-ți arăt ceva. - Unde?
Acasă.
Acasă la tine? Doamne...
E blocat.
Nu se deschide.
Mulțumesc, Ige.
N-are rost să coborâm prețul dacă tot nu le cumpără nimeni.
Toate sunt așa?
Majoritatea.
A fost o lună oribilă. Trebuie să vorbești cu chinezii.
Poate fac rost de umbrele.
Dă-le naibii! Aici nu plouă niciodată.
Ba da, plouă.
- Reușești să dormi cu bebelușul? - Nimeni nu reușește.
Faceți liniște. Am un musafir.
Cine a făcut-o? Tu ai făcut-o?
Cine a făcut porcăria asta? Ai folosi o asemenea poșetă?
Nu câștigăm nimic falsificând. Ori acum, ori niciodată.
20 de muncitori în construcții, a 1300 euro fiecare...
Sunt o mulțime de bani.
- Trebuie să mă gândesc mai întâi. - De ce? Gândim prea mult.
Vom pierde contractul cu Mendoza.
Dar lucrătorii? Să continuie să producă porcăriile astea?
Nu știu despre ce vorbești, dar trebuie să faci ceva imediat.
Nu mai pot vinde porcării.
- Trebuie să fie bun de ceva și idiotul ăla. - Idiotul ăla a făcut mai multe decât tine.
Pentru prietenul tău de la poliție.
Ai vorbit cu Mendoza?
Da. Fratele meu are o pilă pe un șantier din Badalona.
Au nevoie de mulți muncitori. Cât costă?
Nu-i de râs, Hai. Cât costă?
Ce-i cu tine? E o chestiune delicată, iar eu am familie.
Nu suntem acasă, în China.
Mulțumesc, știu.
Atunci de ce ai venit aici?
Pentru că te iubesc.
Ești un om puternic.
Un om important.
Tu mă iubești?
Spune-mi că mă iubești. Știu că mă iubești.
De câte ori ți-am spus? Vorbesc chinezește?
- Le-am explicat că... - Nu pot vinde aici, Uxbal.
Ai face bine să înveți să vorbești africana.
Și tu ar trebui să vorbești cu oamenii tăi și să-i calmezi.
Pentru asta te plătesc.
Ascultă, Uxbal. Ne cunoaștem de ceva vreme.
Data viitoare când o dai în bară, ești terminat.
Clar?
E clar?
În altă ordine de idei...
Octombrie și noiembrie.
Data viitoare când întârzie cu plata, ai pus-o.
Clar? Sau trebuie să-ți traduc?
- A venit tati! - Mama ne-a adus pe jos de la școală.
Eu mi-am scos papucii.
- Deci? - Deci ce?
- De ce nu erai acasă? - Nu pot fi în două locuri simultan.
Mama pregătește spaghete.
Închide televizorul.
Stai jos și mănâncă.
De ce e deschis dușul?
N-aveai nicio cămașă călcată. Așa se calcă mai bine, nu?
Vii să mănânci?
A sunat Lili. Era îngrijorată.
Am stabilit că suni dacă iei tu copiii.
Scuze, dar a anulat un client.
Atunci sună-mă pe mobil!
Vrei omletă? Are și mere în ea.
E ca o omletă de cartofi, dar suculentă și dulce. Am cumpărat-o de la Miguel.
- Nu mănânci nimic? - Nu, nu mi-e foame, scumpo.
Fiica lui Miguel mi-a spus că se plimbau cu mașina ieri,
când un motociclist le-a tăiat calea ca un maniac.
Iar Miguel a strigat: mori, idiotule!
După 5 minute au văzut motocicleta trântită pe șosea,
iar motociclistul zăcea strivit, într-o baltă de sânge.
Miguel a fost atât de marcat încât l-a dus la spital. Îți dai seama?
Nu pricep de ce era așa șocat. Dacă mi-ar face mie cineva așa ceva...
Taci, Maramba, ajunge.
Dacă n-ai mai vorbi, poate ți s-ar face foame.
Te rog să lași țigara.
Și ia piciorul de pe masă cât mâncăm.
Vrei să rămâi să vedem un film, mamă?
E foarte târziu, draga mea.
Dacă eu nu spun nimic, cum te pot împiedica să-i mai duci la înmormântări?
Telepatic? De asta Mateo face pipi pe el.
Nu i-am mai luat de mult.
Ei spun altceva. Faptul că ai custodia, nu-ți dă dreptul să...
Ai venit să vezi copiii sau să-i interoghezi?
Mamă, spaghetele n-au niciun gust.
- Oricum, aproape le-ai terminat. - Pleacă.
Pleacă imediat. Lasă-ne să mâncăm liniștiți.
Mai bine plec.
Pa, draga mea.
Să fii cuminte, dragule.
Marambra...
Scuză-mă. Ai făcut bine.
- Am făcut bine? - Da.
Puțin îmi pasă de aprecierea ta. Nu sunt câine.
- Ai întors copiii împotriva mea. - Ba nu, Maramba, tu ai făcut asta.
Parcă te-ar deranja să mă vezi fericită.
Numai cu tine întâmpin dificultăți în a mă simți bine în pielea mea.
Îți amintești ce s-a întâmplat ultima dată când te-ai simțit bine?
Să-ți amintesc?
Nu trebuie să-mi amintești.
De ce râzi?
Cel puțin eu râd. Îmi place să văd oamenii zâmbind.
Sunt fericită când sunt fericită și deprimată când sunt deprimată.
Voiam să...
Te iubesc.
Am spus că te iubesc.
Da, și eu.
N-ai bani la tine?
- N-ai mai mulți? - Nu, n-am.
- Poate că acum că vindeți mormântul... - Cine ți-a spus asta?
- Tito. - Când l-ai văzut?
Nu începe, te rog. I-am făcut masaj. Îl durea foarte tare spatele.
Nu-i un mormânt, e o nișă.
Dar...
Nu mi-a spus nimeni să mă grăbesc.
Și...
Poate de asta au ieșit rău rezultatele.
Nu, îmi pare rău. Viteza e doar o formalitate.
- Și acum ce? - Poftim?
Cum...
Aș vrea să știu ce-o să se întâmple.
Depinde de cum reacționează trupul tău la chimioterapie.
Așa cum v-am explicat, în cazul dv, ați întârziat mult timp
și metastaza s-a extins nu doar la prostată și oase, ci și la ficat.
Asta înseamnă...
Cât timp? Mai mult sau mai puțin.
Cu tratament chimic, vă putem menține calitatea vieții
pentru două luni.
Luni?
Tată, am învățat un truc.
Gândește-te la o țară care începe cu litera D.
Tată, uită-te la mine.
- Gata? - Da.
Acum gândește-te la un animal care începe cu i.
Hipopotamul nu începe cu i.
Categoric te-ai gândit la iguană și Danemarca.
De unde știi?
Tată, cum se scrie "beautiful"?
- Exact cum se aude. - Cu i?
Biu-ti-ful.
Nu-i nimic, nu-ți face griji.
Ia copiii și du-i acasă la tine.
Nu știu.
Până mă eliberează. Peste două zile probabil.
Sunt vremuri dificile.
Nu vom mai face poșete și nu vom mai pirata filme.
Aveai dreptate.
Construcțiile sunt o afacere bună.
Lucrătorii vor continua să muncească pentru Mendoza.
Plătește-i cât ne-am înțeles.
N-o să regreți. Le întindem o mână de ajutor...
Și e mai sigur și pentru noi. Ai înțeles? Vom face mulți bani.
Uxbal mi-a cerut bani de radiatoare pentru depozit.
Oamenii n-ar trebui să înghețe la subsol.
Bine, să văd cum rezolv. Unde te duci?
Trebuie să mă duc acasă.
Ți-ai luat-o din cauza unui negru?
Cât a costat cauțiunea?
Îți dau banii înapoi imediat ce pot.
Nu contează. O să-i scad din banii pe care îi primim pentru nișa lui tata.
E totul aranjat?
Semnăm actele pentru cimitir și primim banii.
Însă trebuie să-l incinerăm mai întâi. Apoi facem ce vrem.
L-am putea îngropa în urna cu cenușa mamei și economisim banii.
Uită-te pe astea.
Ai grijă, sunt documentele tatii.
Ce fac chinezii pe șantier?
Mendoza e speriat.
Majoritatea dintre ei nu știu nimic despre construcții.
Niciunul nu vorbește spaniolă și toți seamănă între ei.
I-ai spus tu lui Marambra despre cimitir?
Nu.
Păi...
M-a sunat acum ceva vreme. Te căuta pe tine sau cam așa ceva.
Dar nu i-am spus nimic. N-am mai văzut-o de mult.
Uxbal.
Acceptă-i, te rog.
- Nu este nevoie. - Trebuie să știu ce ți-a zis fiul meu.
În ziua dinaintea accidentului ne-am certat.
E ultimul lucru pe care...
Fiul tău a murit liniștit. Îi era teamă, iar eu l-am ajutat.
Mi-a spus unde ți-a ascuns ceasul.
Unde?
După un picior de la patul lui.
Da.
Îmi pare foarte rău. Sincer.
- Cine-i? - Eu sunt.
- Credeam că vii mâine. - Eram în apropiere și...
Intră.
Mulțumesc că m-ai ajutat cu copiii. Pot să-i iau acum.
Mai încet.
- Copiii dorm. - Ce le-ai spus?
Că ești cu fratele tău. Că are legătură cu serviciul.
Îi iau mâine, înainte să plece la școală, da?
Poți să rămâi aici.
Pot face o cafea sau un ceai.
Am și vin.
Nu mă privi așa. Jur că n-am început să beau.
Am deschis sticla pentru o prietenă. Ți-o amintești pe Laura?
Poftim.
Mulțumesc.
- Ți-au făcut vreun rău? - Nu, sunt bine.
Ana mi-a povestit un vis de-al ei.
Venisei la apartament, iar baia era plină de nisip.
Ca o dună înaltă până în tavan.
- Te-ai urcat pe ea și ai început să sapi. - Plec.
Am întrebat-o unde era Mateo.
A spus că nu știa.
Dar credea că-i îngropat în nisip.
De ce pleci?
Rămâi aici.
Cred că m-ai privi diferit.
Probabil nu e o idee bună.
- Știm amândoi ce s-ar întâmpla. - E loc pentru toți aici.
Poți să vezi marea din bucătărie.
Apoi am lua micul dejun împreună, ca pe vremuri.
O să-ți fac pâine prăjită și ochiuri...
- Taci un pic. - Copiii au nevoie de mine.
Copiii nu se pot trezi cu un alt tată în fiecare săptămână.
Iar începi.
Nu e vorba doar de copii. Am nevoie de tine.
N-am recidivat de cinci luni.
Dă-mi o șansă, iubitule.
Ai mai spus asta de multe ori.
Nu mai sunt maniacă de mult. Acum sunt bine, îți jur.
Îți iei medicamentele?
Mi-ai spus să renunț la ele, când îl alăptam pe Mateo.
Erai obsedat de pastilele alea.
Doctorul a spus c-ar trebui să...
Doctorul ar spune orice ca să scape de mine.
Nimic din porcăriile astea nu-mi pot vindeca depresia maniacală.
- Acum am o cutie de lumină. - Ce ai?
Fototerapie. E fantastică.
Și mult mai ieftină decât pastilele. Vrei s-o vezi?
Vezi?
Nu-i incredibilă?
Am început acum două luni.
Mă simt minunat. Dar nu ca înainte.
Acum e diferit. Mă simt normală,
ca toți ceilalți.
Nu, încetează...
Oprește-te, Marambra...
Te rog.
Nu-i nimic.
Ești foarte obosit.
- Iar eu îmbătrânesc. - Nu ești bătrână. Ce tot spui?
E vina mea. Oricum, la secția de poliție
n-am putut să nu mă gândesc la...
a fi din nou împreună cu tine și copiii.
Copiii și cu mine avem nevoie...
Îți amintești când ne-am tras-o în locul acela strâmt?
Abia venisem la Barcelona, iar tu m-ai vizitat la serviciu, la curățătorie.
M-ai dus în debara.
Apoi a venit proprietarul și ne-a găsit...
Trezirea!
E șapte și un sfert. Afară aveți ceai și pâine.
Haideți!
Mereu intru în tot felul de belele.
Sunt patru minori. Nu plătesc în avans.
Dacă vine o inspecție, unde ascund atâția chinezoi?
E singura noastră condiție, Mendoza.
Nu plătesc nimic până nu aflu dacă sunt buni de ceva.
Așa e normal. Nu-i așa, Uxbal?
O săptămână de probă.
Jumătate dintre ei sunt bolnavi și înghețați.
N-au văzut în viața lor un burghiu.
Nu prea ne ajută la reducerea cheltuielilor.
Cheltuielile...
Bine.
Alternativa e să angajezi muncitori de la sindicat.
După ce afli prețurile, sună-mă.
- Când ai nevoie de bani? - Cam peste o săptămână.
Schimbă-ți mutra de chinezoi speriat. Îți plătesc săptămâna viitoare.
Dar voi avea nevoie de acte până cel târziu vineri.
Bine, bine.
- S-a făcut. - Bun.
Cât vom rămâne aici?
Nu știu. Câteva zile.
Pot s-o invit pe Lili?
E prea greu. Nu mai pot.
Miroase oribil.
Poate ar trebui să arunc peștele. A fost decongelat de mai multe ori.
Nu atingeți frigiderul desculți. Mai ales acum, că-i ud.
Curentul pornește și se oprește.
Dar există scări, nu?
Soția vecinului a spus că scările au ajutat-o să slăbească.
De parcă nu văd că s-a operat. I-au tăiat mijlocul
și i-au întins foarte mult pielea, încât i-a ajuns buricul aici.
Doctorul a trebuit să-i facă un alt buric.
Doamne...
Păcat că nu avem curent. Vă cumpărasem înghețată.
Ați gustat-o pe cea de mango? E delicioasă. Avem și de ciocolată.
Ana, adu linguri.
Ia să vedem. Ție ți-am luat cu fulgi de ciocolată prin ea.
- S-a topit. - Oricum e bună, scumpule.
Bună.
Poftim.
Asta-i de ciocolată?
Nu fi scârbos.
Ai grijă.
Facem o excursie la țară de ziua Anei?
Un weekend sau o sâmbătă.
- Sigur. Unde? - Nu știu.
La Pyrenees? Copiii n-au văzut niciodată zăpadă.
N-au ieșit niciodată din acest cartier.
Putem să mergem cu cortul. Un prieten de-al meu a fost.
Ba nu, aș prefera un cățeluș. Unul mic.
Nu, draga mea. Fac toată ziua caca și costă o avere.
E mai distractiv să plecăm undeva. Dă-mi și mie să gust.
Trebuie să gust.
- Ce faci, Marambra? - Vrei să guști?
Folosește o lingură. Nu fi... Ești dezgustătoare.
- E bună sau nu? - Vrei să guști?
Gustă.
Bagă-ți degetele acolo.
Haide.
- Bună, nu? - Mai ușor.
Tu de ce comentezi? Îți amintești cum m-ai cerut de soție?
Ce-a făcut?
Dacă tot povestești, spune-le și cum mă priveai.
Tu și privirile tale. Eu nici nu te văzusem.
- Nu mă văzusei? - E povestea mea, nu a ta.
Când l-am cunoscut pe tatăl vostru, mi-a spus
că am cel mai frumos nas pe care l-a văzut vreodată.
Și, desigur, l-am crezut.
Apoi mi-a luat mâna să-mi citească în palmă.
Mi-a spus că mă voi mărita cu un bărbat insuportabil,
dar că voi fi foarte iubită.
Cine știe câtor fete le-a zis asta? Dar cu mine a mers.
Mi-a spus că dacă-i dau drumul la mână, nu se mai îndeplinește.
Și dintr-o dată mi-a ridicat mâna
mi-a dus-o lângă nasul lui
și mi-a băgat degetul într-o nară.
A scos un muc și mi l-a pus în mână
ca să port mereu cu mine o parte din el.
Era o chestie neagră și păroasă. Dezgustătoare.
Așa că n-ar trebui să comentezi.
Nu-i adevărat. Credeți c-aș fi putut să mă gândesc la așa ceva?
Ce vrei?
Ai venit să-ți ceri scuze?
Bani? Nu-mi da mizeriile alea.
Cere-le și lor scuze.
Numai cât te văd... Dacă n-aveai copii, te omoram.
Știau ce fac.
N-aveam acte și vindeau droguri.
Ekweme și ceilalți știau că n-au voie acolo.
Poliția nu permite asta.
Ai înțeles?
Ia naibii banii.
Dar eu? Ce să fac cu copilul meu?
Nu știu, Ige. Nu știu.
Poftim, bea asta.
Cum se simte soția ta?
Bine. Mai bine.
- Dar copiii? - Sunt bine.
Dar tu?
Ești pe moarte.
Așa se pare.
Scuipă.
Ți-ai încheiat socotelile cu viața?
Ești pregătit să-ți iei rămas bun?
Da, așa cred. La asta lucrez.
Așa crezi? Trebuie să fii sigur.
Ia-ți viața în mâini. Nu lăsa nimic nerezolvat.
Nu vreau să mor, Bea.
Mi-e teamă să-mi părăsesc copiii.
Crezi că tu ești cel care are grijă de copii?
Nu fi naiv, Uxbal. Universul va avea grijă de ei.
Da, dar Universul nu plătește chiria.
Când eram de vârsta Anei...
a murit mama. Abia mi-o amintesc.
Tatăl meu a murit înainte să-l cunosc.
Nu vreau asta pentru copiii mei.
Atunci spune-le asta. Spune-le totul.
Cei morți nu vor avea pace dacă sunt datori celor vii.
De ce mi se întâmplă asta? Sunt pedepsit?
Poți să împachetezi și să pleci...
sau să stai acolo, așa cum fac prostii.
Este un drum lung și greu, Uxbal.
Moartea nu este sfârșitul, știi asta.
Nu o să mor, Bea.
Nu.
Ba da, o să mori.
Văd asta și nu ai ce să faci în legătură cu asta.
Pune-ți treburile în ordine, Uxbal. Doar atât contează.
Chimioterapia este otravă.
Ce ai mâncat la micul dejun?
Cafea cu lapte.
Întotdeauna ai fost un băiat drăguț.
Îți amintești ce ți-am spus prima dată când ne-am cunoscut?
Că avem însușirile noastre gratis...
și trebuie să le transmitem mai departe în același fel.
Poftim.
Dă-le asta copiilor când va fi nevoie.
- Ce sunt? - Pentru protecție.
Când trebuie să-i părăsești...
dă-le fiecăruia dintre ei.
Mi-a spus că a simțit că o mare noroioasă înăuntrul lui.
Că ochii îi simțea că o gelatină,
iar părul său era în flăcări.
Ridică-te. Este 7:30.
- Câte încălzitoare a adus Uxbal? - Șase.
Ce mai face Ana?
Bună, Lili.
Ce mai faci?
Încălzitoarele vor face să nu înghețăm.
Ana este bine. Vrea să te vadă.
Ne-am mutat cu mama ei și îi este dor de tine.
Și mie îmi este dor de ea. Îi place să se joace cu Li.
Uxbal! Hai vrea să vorbească cu tine.
- Ne mai vedem, Lili. - Pa. Spune pa.
Nicio zi în plus.
Dacă aș fi vrut ca ei să coasă 16 ore pe zi să îi exploatez...
- Să îi exploatăm? - Da, să îi exploatăm.
Știi cât câștigă ei în China?
50 de cenți afurisiți pe zi.
Milioane de chinezi mi-ar face sex oral în fiecare dimineață doar ca să stea aici.
Uiți că eu am fost cel care a negociat salariile muncitorilor.
Și din ce văd, este evident că câștigă foarte puțin.
Dar nu este treaba mea.
Dă-mi doar partea mea. Ne-am înțeles...
Ce ne-am înțeles?
Nenorocitul naibii!
Sunt banii mei, nenorocitule.
Sunt ai mei!
Sunt banii mei, la naiba! Ai mei!
Lipitori nenorocite. Dacă nu muriți de foame, este din cauza mea.
Dacă nenoriciții ăia de chinezi au o slujbă, este din cauza mea.
Dacă voi doi nu sunteți în închisoare, este din cauza mea.
Dacă nu îmi dai jumătate din banii lui Mendoza, jur...
Ce o să faci? Cine crezi că ești?
Interpretezi totul în beneficiul tu.
Uxbal...
Voi fi deportat mâine. Trebuie să rămâi aici cu Samuel.
- Nu rămânem aici fără tine. - Samuel este spaniol...
Nu este. Samuel este senegalez, ca mine. O să ne întoarcem cu tine.
Vom fi din nou împreună. Suntem încă tineri.
Rămâi aici.
Rămâi aici cu el și fă-i o educație.
Întoarce-te la abator. O să-ți trimit bani.
Chiar dacă o să tai capul la un milion de găini...
nu ne vom permite o casă niciodată. Nu este locul nostru aici.
De ce vrei să te întorci în Senegal?
Acolo nu sunt slujbe.
A venit un polițist.
A spus că vom fi evacuați. Cu toții. Avem timp până luni.
Lasă-l pe Uxbal să se ocupe de asta.
Am încredere în el.
Am vorbit deja cu el.
Lasă-l să ne ajute.
Bună.
De ce arăți atât de supărat? Ce ți s-a întâmplat?
De ce ai făcut-o? Nu trebuia să mergi atât de departe.
Din cauza asta mi-ai cerut să vin? Să-mi dai știrea asta?
Ce puteam face? Ei fac orice naiba vor.
La ce te așteptai?
Erai singurul care nu știa că ei vând droguri?
Te-am prevenit, Uxbal. Trebuie să-i oprim pe negrii.
Nu sunt suficienți bani pentru toți.
Ar trebui să trăiesc din salariul meu mizerabil?
Sau ai fura de la mine?
Or să fie deportați. Sunt femei cu copii mici...
- Nu ești naibii Maica Tereza. - Știi ce vreau să spun.
Tu ești cel care îi exploatează, așa că scutește-mă de tâmpenii.
Nu îi exploatez. Îi ajut să-și găsească de muncă.
Slab plătiți, ca toată lumea.
- Vreți ceva? - Nu, mulțumesc.
Ți-l amintești pe Victor, fiul Julio?
S-a mutat la Murcia să dreseze tigrii la circ. Îi hrănea.
Ei dansau pentru el și îl lingeau pe față.
Am văzut spectacolul cu fiica mea.
Ea a vrut să ia un tigru acasă. Tigrii păreau să-l iubească.
Luna trecută am văzut-o pe mama lui Victor.
Unul dintre tigrii i-a sfâșiat o bucată de față și apoi l-a ucis.
I-a hrănit în fiecare zi. În fiecare zi timp de șase ani.
Dar a făcut o greșeală.
Este periculos să ai încredere într-un om flămând.
Cu atât mai mult într-unul ai cărui copii flămânzesc.
- Asta nu are nicio legătură. - Atunci despre ce vorbești?
Trebuie să-l ajutăm pe Ekweme. Este deportat. Trebuie să mă ajuți.
Nu sunt ministru. Nu te pot ajuta.
Nu pot continua naibii să mă joc de-a Națiunile Unite.
Am o fiică de hrănit. Înțelegi?
Ai grijă de tine, Uxbal.
Ia-ți o Alka Seltzer. Mâncarea chinezească poate fi toxică.
Sunt foarte mulți muncitori ilegali
încât vor ajunge să trăiască în lux, în timp ce noi vom mânca orez.
Tată, știi...
că atunci când moare o bufniță, scuipă un ghemotoc de blană?
Nu, nu știam. Nu vorbi tare, o să o trezești pe mama.
Tată, mama este supărată pe noi?
Nu.
Cine este asta?
- Bunicul tău. - Lasă-mă să mă uit.
Asta a fost ultima lui fotografie înainte să plece.
Mama o ținea întotdeauna în geanta ei.
Unde a plecat?
În Mexic.
- Nu s-a dus în excursie, s-a refugiat. - De ce?
Pentru că bunicul tău nu-și putea ține gura.
Pe atunci, Franco îi persecuta și îi executa pe cei care nu-și puteau ține gura.
Când avea 20 de ani, s-a refugiat în Spania ca să evite pedeapsa cu moartea...
dar a murit două săptămâni mai târziu în Mexic, de pneumonie.
L-ai iubit mult?
Nu l-am cunoscut. Nu l-am întâlnit niciodată.
Este rău să nu ai un tată.
Când o să vedem zăpadă? Mama spune că ar trebui să mergem cu trenul.
- Vreau locul de la fereastră. - Bine.
Dacă o să mergem să vedem zăpadă...
trebuie să începeți să vă economisiți energia,
pentru că acolo sunt multe de făcut.
Acum treceți la culcare.
Cu grijă, este greu.
La naiba, este închis cu zinc.
Dă-mi un ciocan și o daltă.
La naiba, este îmbălsămat.
O să îl luăm așa.
Plasarea rămășițelor lui Mateo Fernandez Gama...
în locul 27, Saint Joseph, anul 1966.
Excelent. Totul este în regulă.
Tatăl tău a murit în Mexic.
Din cauza asta a fost îmbălsămat înainte să fie expediat aici cu vaporul.
Îți spun asta, pentru că formaldehida ar putea cauza...
ca incinerarea să dureze mai mult.
Trupul va fi dus la crematoriul Montjuic.
Bănuiesc că vei vrea o urnă.
Aici sunt lucrurile lui. Erau în coșciug.
Pot să văd trupul?
Dacă vrei, dar în general lumea nu...
dar dacă vrei, o să sun la Montjuic imediat.
Tony, deschide sacul, te rog, ca decedatul să poată fi identificat.
Îmi pare rău, ușa era deschisă.
Mă întorc imediat.
Frigiderul bâzâie...
dar dacă îl lovești în spate, se oprește.
Este apă caldă...
dar este mai bine să aștepți cu dușul până după ora zece. Bine?
Cam asta este totul.
Camera copiilor.
Poți rămâne aici, dacă vrei.
Chiria a fost plătită pentru următoarele luni.
La naiba.
Ești...?
Ești în regulă?
Nu am știut că faci masaje clienților în mijlocul nopții.
M-ai speriat.
Ar trebui să vezi cerul.
Este plin de stele.
Este enervant că furnicile vin aici mereu.
Ana a spus că i-ai prins fumând și așa a luat salteaua foc.
- Unde ai fost? - Eu nu mă pot distra deloc?
Nu cu doi copii singuri acasă...
care nu au nicio idee unde ești. Și îmbrăcată așa.
Așadar este vina mea? Acum trebuie să-ți cer permisiunea să fiu mama lor.
Asta se întâmplă când fumează un copil de șapte ani.
Lucrurile iau foc. Sau poate nu știai că Mateo fumează?
Nu trebuia să îi lași, sau să arunci o saltea în flăcări pe geam...
și să-i obligi să o aducă iar sus. Are doar șapte ani.
Dar deja îi poate răni pe alții de parcă are 40.
A vrut să deschidă frigiderul...
iar picioarele lui erau ude.
Mi-a spus că sunt târfă.
Cu cât îl iubesc mai mult...
cu atât mai mult mă jignește.
A spus că a fost vina mea că ne-am despărțit.
L-ai lovit?
Nu.
Da.
Este singurul mod în care învață.
Am cumpărat bilete de tren.
Patru locuri la clasa întâi.
Am găsit o casă de oaspeți drăguță unde putem rămâne peste noapte.
Copiii abia așteaptă excursia.
Vorbesc despre Pirinei...
ca și când am merge la Disneyland.
Iubito, ceea ce vezi acolo nu sunt stele.
Este sistemul tău nervos.
Dacă ai vrea să mă ții în brațe...
Suntem ruinați.
Terminați.
Am putea...
Calmează-te. A fost ideea ta.
Ce s-a întâmplat?
- Unde sunt? - Porc nenorocit!
- Ești un ucigaș nenorocit. - Taci naibii!
- A fost și ideea ta. - Trebuie să mergem.
- Nu vreau să merg la închisoare. - Nu merge nimeni nicăieri.
Unde sunt?
Jos. În pivniță.
Trebuie să ne hotărâm ce facem cu cel care este în viață.
Este unul în viață?
Erau doi, dar nu am putut... Unul a murit deja.
Vom raporta asta ca o sinucidere.
Promite-mi că nu va afla nimeni.
Îți voi da câți bani vrei. Spune doar suma.
w w w. s u b t i t r a r i- n o i. r o
Ajută-mă, ajută-mă.
Ce faci?
Ajută-mă!
Uxbal, las-o. Este moartă.
Ce facem?
Trebuie să mă ajuți.
Nu știu. Încuie afurisitul de depozit.
Așteaptă, Marambra. Te rog Marambra, ascultă-mă.
Ascultă-mă o clipă.
Ia trenul în noaptea asta. O să ne revedem mâine.
Nu schimba planul. Nu schimbă nimic.
Ia copiii și mergi către Pirinei.
Da, spune-i Anei că îmi pare rău,
că îi vom serba ziua de naștere când o să vă întoarceți.
Am încercat să mă rog, dar nu am știut cui.
Nu ai dormit deloc, nu-i așa? Dă afară asta.
Am cumpărat afurisitele alea de încălzitoare pentru că erau cele mai ieftine.
Pentru că aveam nevoie de afurisiții de bani.
Am știut foarte bine că erau proaste.
Este vina mea, Bea. Este vina mea, totul este...
Sunt toți morți...
25 de oameni, Bea. Erau și femei acolo.
Și copii... Lili era acolo.
Am vrut s-o rog să mă ierte, dar era deja moartă.
Nu știu dacă ar trebui să mă duc la poliție. Sunt foarte speriat...
A fost un accident, Uxbal.
Liniștește-te.
Știi ce trebuie să faci, Uxbal.
Du-te și găsește-i...
și cere-le iertare.
Nu, nu asta...
Nu asta...
Tito...
Uite că vine fiul risipitor.
Ce ți s-a întâmplat? Am încercat să te găsesc.
Ți-am lăsat o mie de mesaje. De ce nu mi-ai răspuns la telefon?
- De ce nu mi-ai răspuns la telefon? - Vino aici.
El este fratele meu de mult pierdut.
Ce bei?
- Nu știu. - Clara!
Mendoza a înnebunit. Aproape mi-a tăiat boașele.
Clara, unu... Două Jack Daniels.
Chinezii nu au apărut la muncă. Întârzierea asta ne costă o avere.
- Ce s-a întâmplat? - A fost o problemă, Tito.
Ce naiba? De ce nu ai venit la mine?
Pentru că... Nu știu.
Vino aici, Clarita.
Bea, o să discutăm despre asta mâine.
Ascultă... Trebuie să vorbesc cu tine, Tito.
Aici, trebuie să țipăm sau să ne atingem.
Uită-te la ea.
La naiba, erai însetat.
Uită-te în spatele meu. Fata în roz.
Am regulat-o în fund. Îi place penisul.
Este doar o fetiță.
Noroc!
Nu am nimic.
Aici este.
Chepas este aici?
Ce este în neregulă cu tine? Uită-te la el.
De cât timp nu ai mai ieșit în oraș?
Au trecut cel puțin doi ani. Uitați-vă la el acum.
Arată ca afurisitul de Dalai Lama.
Poftim.
Bună, frumosule.
Nu, nu îi da.
Lasă-l să sufere.
Uitați-vă la el.
Acum putem vorbi. Vrei ceva de băut?
Ia lucrurile lui Chepas. Mă duc la toaletă.
- Vreți să petreceți, fetelor? - Pentru ce? Știm că ești gay.
Fratele tău este un idiot. Știi asta?
- Fratele tău este un idiot. - Da.
Da, este.
Câți copii ai?
- Câți copii ai? - Doi.
- Unde sunt acum? - Sunt plecați.
Au plecat să vadă zăpada.
- Cu cine? - Cu mama lor.
- De ce nu ai mers cu ei? - Nu pot.
De ce nu poți?
Pentru că sunt pe moarte.
Am cancer.
Pirineii sunt "BIUTIFUL"
Mateo. Iubitule?
Mateo.
Prietene...
De ce ești aici singur?
Am făcut în pantaloni.
Nu îți fă griji.
Ce s-a întâmplat?
M-a pedepsit mami.
M-a lăsat aici. A luat-o doar pe Ana.
Au plecat sus în munți.
Ce ai pățit la față?
Am fost foarte rău.
Tată...
Lasă-mă să-ți explic.
- A fost ziua Anei și Mateo... - Nu vorbi cu mine, Marambra.
Este bine că pleci.
Mă bucur că pleci. M-ai auzit?
Nemernicul naibii!
Ești un nemernic nenorocit! Nici măcar nu te poți uita la mine, nu?
Dă-mi fotografia, Marambra.
Haide, Mateo.
Copiii rămân aici.
O să le iau lucrurile mai târziu.
Nu îl poți lua pe Mateo. Îți spun de pe acum.
Vino, iubitule.
- Te rog, lasă-l să rămână. - Dă-i drumul.
Lasă-l să rămână. Te comporți nebunește. Lasă-l să rămână.
Pleacă, pentru Dumnezeu. Ieși. Ieși naibii.
Dă-i drumul, Marambra. Dă-i drumul lui Mateo. Lasă-l să plece pe Mateo!
Dă-i drumul, Marambra.
Nu pot.
Dă-i drumul, la naiba!
Marambra, dă-i drumul lui Mateo. Dă-i drumul. Dă-i drumul.
Ana. Ana!
Ia-ți afurisitul de inel!
Poți să iei camera copiilor.
O să ne mutăm în camera mea.
Câți ani are?
Un an și două luni.
Adică, vor fi două luni peste patru zile.
Numele lui este Samuel.
- După Eto'o? - Da.
- Ekweme a fost fan al Barcelonei. - Cine este Ekweme?
Tatăl lui.
Spune-i să tacă. Fă-l să se oprească.
Du-te să dormi, Mateo.
Tati, de ce locuiește Ige cu noi?
Pentru că nu are casă.
Și are un copil mic.
- Să răspund? - Nu, ți-am spus deja.
Unde sunt copiii?
I-am lăsat la școală.
- De ce nu m-ai trezit? - Dormeai buștean.
Ana a spus că știe drumul, și nu a avut nimic împotrivă Mateo.
Cât este ceasul?
Nu știu. Trebuie să fie ora unu.
Pot să iau eu copiii, dacă vrei.
Și-a pierdut mințile.
Liwei m-a trădat. Totul a fost ideea lui.
Chiar tu știai ce fel de om era.
A dus cadavrele la 300 de metri de țărm.
Shimuya a jurat că s-au dus la fund cadavrele.
Liwei s-a gândit că o să ne trădezi. Am fost și eu speriat.
Mi-au luat familia. Fiica mea, Suyin.
Ca să pună capac, Liwei a venit la mine... plângând de parcă ar fi fost biciuit.
Asta este o nebunie. Nu înțeleg. Ce vrei să fac eu?
Nu putem rămâne aici. Pleacă de aici, cât de rapid poți.
- Ce vrei? - Ești nevinovat, Uxbal.
- Ce? - Nu fă pe prostul.
Trebuie să încerci să mușamalizezi asta.
Familia mea nu va vorbi, jur.
Trebuie să-i faci să tacă pe toți cei care știu ceva.
Știrea a șocat întreaga națiune.
Ultimele informații sunt că marea majoritate a victimelor erau bărbați...
dar printre ei erau și cadavrele a două femei și a trei copii.
Aceste imagini pot fi șocante. Căutarea cadavrelor continuă...
Nu, nu știu.
Nu este clar. Nu, nu este clar.
Ce? Serios?
Lângă depozitul chinezesc. Să fiu al naibii dacă știu.
O familie, sau ceva. Așteaptă, este cineva la ușă.
Nu, nu, nu! Nu închide.
Ce naiba cauți aici?
- Tocmai am auzit. - De ce nu mi-ai spus?
- Vorbim despre același lucru? - Nu știu.
Vorbim despre același lucru? Asta este nasol.
Vrei ceva de băut?
- Geanta Marambrei? - Liniștește-te.
Nu înțeleg. I-au ucis, Uxbal?
- Porc nenorocit. - La naiba, Uxbal...
Porcule.
Era isterică, stătea aici și plângea.
Ce puteam să fac? Să o las afară?
Ai și tu o parte de vină, Uxbal.
Dacă te mai văd lângă soția mea, sau lângă copiii mei...
oriunde la mai puțin de un kilometru... jur pe mama noastră...
Că o să te ucid. O să te ucid, nenorocitul naibii.
Nu mă pot mișca.
Simt că dacă mi-aș mișca gâtul...
o să îmi cadă capul.
Încetișor. Nu o să cadă nimic.
Dacă îmi închid ochii...
îmi vin gânduri.
Mă sperie foarte mult.
Te-am sunat. Te-am sunat de câteva ori.
Nu le pot da copiilor ceea ce au nevoie.
Îmi pare foarte rău că am fost rea cu Mateo.
Fac tot ce pot ca să supraviețuiesc.
Vreau să fiu credincioasă.
Dar de asemenea vreau să mă distrez...
ca o târfă.
Nu spune asta, Marambra.
Iartă-mă.
Nu am știut cum să te ajut.
Tot nu știu.
Ceva... ce nu am știut niciodată.
Dar ne-am rănit unul pe celălalt foarte mult.
Gonește-mă din nou.
La clinică vor trebui să mă lege...
Liniștește-te.
Liniștește-te. Totul va fi în regulă. Totul va fi bine.
Este în același loc unde am vizitat-o înainte.
Îți amintești?
Iar ea...
Trebuie să o lăsăm să se odihnească.
- Au ei grijă de ea? - Da.
Ea are 20 de oameni care au grijă de ea.
Vă sărută. Vă iubește foarte mult.
- O putem vizita? - Da, desigur, iubito.
Dar acum trebuie să o lăsăm să se odihnească.
Pune-ți o dorință, iubito.
Dă-mi mâna. Dă-mi mâna.
- Nu ți-o băga în nas. - Dă-mi mâna.
Ce este asta? Un muc?
Ăsta este un dar de la tatăl vostru.
O să ai mare grijă de el?
Promiți?
- O să ai grijă de el? - Da.
Mâncăm tort acum? Stai jos, Ige.
Ei bine...
Primul lucru pe care trebuie să-l facem...
Mateo, nu fi scârbos.
Este să mâncăm acest tort delicios de ciocolată.
Copiilor le place foarte mult de tine, Ige.
De tine și de Samuel.
Ai o casă aici. Poți să stai cât dorești.
Nu, Uxbal. Și eu țin la copii...
dar când o să strâng suficienți bani, o să mă întorc.
Aici nu este loc pentru noi.
Ekweme mi-a spus asta...
Stai puțin.
Asta este suficient de chirie pentru un an întreg...
ba chiar mai mult.
Este pentru copii. Înțelegi?
Ia banii, Ige. Ia-i.
Ia-i.
Ige, te rog...
Poți să rămâi aici, te rog?
Am nevoie de ajutorul tău.
Ia banii. Ia-i.
La naiba...
Ce este?
Nimic.
- De ce nu ești la școală? - Nu mă minți, tati.
Vino aici.
Fratele tău știe ceva despre asta?
Nu ne poți părăsi.
Nu o să fac asta.
Uită-te în ochii mei.
Uită-te la fața mea.
Promite-mi că o să-ți amintești de mine.
Să nu mă uiți, Ana.
Să nu mă uiți, draga mea.
La revedere.
Ige?
Da, eu sunt. M-am întors.
Tati, ești în regulă?
Da, dragă.
Doare?
Nu.
Nu pot să dorm. Aprinde lumina.
Inelul arată ciudat pe mâna ta.
Pot să-l văd?
- Este real? - Da.
Cel puțin asta i-a zis tatăl meu mamei mele.
De ce îl ai?
Pentru că...
Bunicul tău i l-a dat bunicii tale...
înainte să plece din Spania...
Era însărcinată cu mine...
și nu l-a mai revăzut niciodată.
Este minunat. Nu mi-am imaginat niciodată că o să ating un diamant veritabil.
- Pot să-l încerc? - Da.
- Este al tău acum, iubito. - Serios?
Mama îl purta întotdeauna pe deget.
Spunea că nu este veritabil.
Mama ta nu a auzit niciodată sunetul.
Ce sunet?
Sunetul oceanului.
Când eram mic...
un post de radio punea sunetul oceanului la radio.
Valuri uriașe.
Sunetul mă speria.
De ce erai speriat?
Fundul oceanului mă speria.
Știai că atunci când moare o bufniță, scuipă un ghemotoc de blană?
Toate creaturile care trăiesc acolo.
Nu ar trebui să ai părul în coadă. Te face să arăți ca o vulpe.
Sperie bufnițele.
Tată?
Nu mă crezi?
Tată?
Odată nu era nimic aici.
Doar apă. Apă sărată.
Știi cum sună?
Și vântul?
Și cele două împreună?
Ce este acolo?
Subtitrarea: Kprice/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Dedicat minunatului meu stejar, Héctor González Gama, tatăl meu